FRA ZOE TIL FAR
BIONYNE INDUSTRIES INSTITUT FOR EKSPERIMENTEL FORSKNING
Landing i gang. Donoren er ankommet. Gentager: Donoren er ankommet.
-Har donoren skrevet under? -Ja, vi kan gå i gang.
Hør efter! Donoren er på vej til labbet.
Alt personale til operation.
Gentager: Alle fra teknologi-enheden til operation straks.
Parat?
-Hvornår gik hjertet i stå? -For 7 timer og 15 minutter siden.
Gå i gang.
Forbered isætning af nervesonde.
Nervevævet er intakt. Den protoplasmiske integritet ser fin ud.
Hjernebarken er levedygtig. Er vi enige?
-Ja. -Så er bolden i dine hænder.
Manden er død. Alligevel kan vi aflæse hans neurologiske information.
Vi tager hans biologiske hjerne og præger den syntetiske hjerne.
Vi vil kopiere et menneskes bevidsthed.
Ed, indled kortlægningen.
Øjets position er optimal.
Kortlægningen er færdig. Forbered isætning af nervesonde.
Vær beredt.
Indleder overførsel af objekt.
Hukommelsen er online.
HENTER NEUROLOGISK INFORMATION
HENTNING AF INFORMATION FÆRDIG
Kortlægningen er bekræftet. Fjern donoren.
Forbered neurologisk prægning.
Indled processen.
-Scott? -Test Alfa-9 i parietallappen.
Tak.
Temporal axon online. Ser godt ud.
Pandelap ser godt ud.
Okay...
Test theta-bølger fire og fem.
Tofase-applikation.
P 1. Sideparametre: A, P og C.
Primær reaktion.
Stasen skal kontrolleres hver time. Exceptionelt. Oversæt.
Afslut. Bekræft.
Kør alle tilstande. Kør.
Er prægningen gennemført?
Margaret, stimuler kroppen.
Sergent Kelly?
Kan du høre mig?
Sergent?
Hvem er jeg?
Sergent, du er blevet flyttet over i en syntetisk krop.
Forsøg at slappe af. Du bliver online.
Det tager et øjeblik.
-Hvem er jeg? -Sergent...
-Forsøg at slappe af. -Hvem er jeg?!
Sergent...
Sergent. Sergent Kelly!
Sergent Kelly!
Sluk. Prægningen mislykkedes.
Indstillingerne er ødelagt!
-Den talte. -Det er sket før.
Nej, de har lavet lyde før. Den her talte.
For otte måneder siden havde det været fantastisk. Nu er det kun irriterende.
Det er et fremskridt. Det kan ikke benægtes.
I min verden måles fremskridt i resultater. Det har vi ikke.
Jeg ved ikke, hvor meget længere jeg kan lade det her fortsætte.
Gentagne fiaskoer skræmmer investorer væk. Hvem skulle tro det?
Det her er mit livsværk. Jeg har flyttet min familie hertil.
Jeg forsikrer dig, at jeg er så tæt på.
Lige ved og næsten, Bill...
Lad nu ikke det her ødelægge weekend.
Fandens!
Undskyld, at jeg kommer for sent. Hvordan går det?
Børnene er helt vilde.
-Far! -Zoe!
-Hvordan har din dag været? -Matt!
-Ikke indendørs, jeg ved det godt. -Han udspionerer mig.
-Den kaldes "spiondrone". -Pak nu og hold dig fra møblerne.
-Hej, familien Foster. -Ed!
-Du skal kun fodre ham en gang om dagen. -Okay.
-Har du talt med Jones? -Ja, noget i den stil.
-Blev du fyret? -Hvad betyder fyret?
-Jeg er ikke blevet fyret. -Hvem er blevet fyret?
-Ingen er blevet fyret. -Jeg troede, du ville blive det.
-Hvad sker der? -Testobjektet rev sig selv i småstykker.
-Det blev ret brutalt. -Hvad betyder det?
Testobjektet talte, Mona. 345.
-Objektet talte faktisk. -I så fald kan det føle ting.
Vi afbrød det hurtigst muligt.
Du kan ikke forsøge at genoplive mennesker uden at have en løsning.
Hvor mange gange har du ikke reddet personer på hospitalet?
-De flår ikke sig selv i stykker. -Hun har en pointe, William.
Jeg må hellere tale med Sophie om fiske-situationen.
William, jeg tror på dig. Men jeg synes ikke om, hvor det her fører hen.
Mennesker kan lide.
Den første hjertetransplanterede person levede i 18 dage. Han led.
-Var det forkert? -Nej.
Jeg er tæt på et gennembrud, Mona. Soldater, trafikofre...
Livet behøver ikke blive kort.
Men noget forhindrer den syntetiske hjerne i at blive bevidst.
Der er måske mere, der gør os menneskelige. Som en sjæl.
Vi er summen af det, der er sket os, og hvordan vi har bearbejdet det.
-Alt handler om neurokemi. -Tror du virkelig på det?
Er det alt, hvad jeg er? Dine børn?
Er vi kun elektriske signaler og kemi? Du har en familie, der elsker dig.
Og vi har en videnskabsmand.
-Synes du, jeg skal sige op? -Hej!
Jeg frygter bare, du vil krydse grænsen for, hvad der er rigtigt og forkert.
Det gør jeg ikke. Stol på mig.
God tur!
-Det der skal du få betalt. -Hvad var det nu, din båd hed?
Den hedder "Cheating Hussy". Nøglerne ligger i agnkassen.
-Det der gør vi ikke. -Far!
Vi ses søndag aften. Er alle på plads?
-Tag sikkerhedsselerne på. -Familien Foster-cirkusset er på vej.
-Ja! -Virkelig?
Hejs sejlene!
-Jeg kigger efter noget, der... -Keder sig.
Flov. Og måske adopteret. Så er det mig.
-Må vi fiske, når vi kommer frem? -Helt sikkert!
-Er vi der snart? -Vi kan vente, til båden driver forbi.
I ved, hvad man siger. Synes du ikke om vejret, så vent i fem minutter.
Jeg kan ikke se noget. Kan du? Jeg synes, vi skal standse.
-Er alle okay? -For pokker!
Det var tæt på.
Hold fast!
Mona? Mona!
Børn?
Herregud!
Sophie? Ben? Zoe? Zoe!
Zoe... Min lille pige...
Mona... Mona...
William? Hvad pokker sker der?
Ingen spørgsmål, sagde jeg. Hvor er tingene?
Det hele ligger i bagagerummet.
For pokker da.
William... Hvad er der sket?
Du må hjælpe mig med noget, Ed.
-Glem det. Det går ikke. -De er ikke væk endnu.
-Ikke endnu! -William, vi må ringe til politiet.
Eller gøre noget andet...
-William, hvad pokker laver du? -Indled kortlægningssekvensen.
Vi kan ikke gøre det her.
Indled kortlægningssekvensen, Ed!
Edward Whittle. Adgang godkendt.
At jeg tror, jeg klarer det, betyder ikke, at jeg faktisk gør det.
Der er en grund til, at kloning af mennesker er forbudt.
-Bare sig, hvad vi skal bruge. -Jeg ved, at du gennemgår et helvede.
Men du skal forstå en ting.
De første dyr, jeg klonede, blev blinde, med deformerede hoveder.
De indre organer sad ikke indvendigt. Det er, hvad en fejl kan medføre.
Hvis vi begår en fejl, skal jeg vide, om du er parat til at tage ansvaret.
Vi må lade være med at begå fejl.
Okay...
Der har vi tankene.
Teknisk set ville det være muligt at klone et menneske i den.
Hvis det her fungerer, vil hjernen være på et spædbarns niveau.
Det bliver et helt nyt kapitel. Og ikke for at hælde salt i såret...
Men du har endnu ikke udregnet alle nødvendige detaljer.
Skal jeg minde dig om, hvad der er sket hver gang?
Du har foretaget biologiske overførsler mellem dyr. Rotter, aber.
-Ikke mennesker! -Jeg ved, at vi kan gøre det.
Sæt nu noget går frygteligt galt?
Det er det allerede sket.
Ed? Ingen må få at vide, hvad der er sket.
Vi må skille os af med kroppene.
-William, jeg... -Jeg beder dig, jeg klarer det ikke.
Godt. Vi ses hjemme hos dig.
-Hvad er der i tønderne? -Forskellige bestanddele.
Aminosyre, fruktose, ting, der fremskynder processen. En masse skidt.
Alt, hvad der skal til for at skabe et menneske.
Der er kun tre tanke. Jeg skal bruge fire.
-Ja, men der var ikke fire. -Jeg skal have fire, Ed.
Jeg kan måske fikse en til næste kvartal.
-Sig ikke, at der ikke er fire! -Hvad vil du have, jeg skal gøre?
De koster 1,7 millioner stykket. Jeg kan ikke bare hoste en op.
Beklager, William.
William?
Er alt i orden?
Vælg et navn.
-Nej, nej, nej. -Der er ikke tanke nok.
-Vælg et navn. -Glem det. Du gør det.
-Vælg nu et navn. -Nej. Nej!
-Vælg et navn! -Nej! Det er dit ansvar.
Det er dig, der vil gøre det her. Så må du vælge navnene.
Du vælger et navn.
Man skal holde øje med niveauerne. Niveauerne er det vigtigste.
Jeg har plantet deres dna i tankene. Men du skal hele tiden tjekke.
Slip dem aldrig af syne. Klonerne dør, hvis den kemiske balance ikke bevares.
Og vi kan ikke starte forfra. Så du må holde øje med niveauerne.
Okay. Alle bliver vel færdige samtidigt?
Okay... Det her er lige blevet endnu mere kompliceret.
-Sig, at du kan gøre det. -Ja, ja...
-Jeg skal bare kompensere for noget... -Ed?
Ja. Ja, det kan lade sig gøre.
Hvor er din reservegenerator? Hvis nu strømmen går?
-Jeg har ingen generator. -Okay...
-Er der noget, jeg bør vide? -Ja.
Tankene må ikke være uden el. Nogensinde. Så forskubbes niveauerne.
Og jeg fortalte lige før, hvor vigtige de er. Ja, vi skal bruge en generator.
-Klokken er 2 om natten. Alt er lukket. -Jeg ved det altså ikke.
Hvad forlanger du af mig? Jeg kan ikke tænke på alt.
Jeg er virkelig ude på dybt vand.
Det er du også. Er du klar over det?
-Var der ellers noget? -Nej, det var vist det hele.
Sikke en masse batterier.
De er klar om 17 dage.
I mellemtiden må du finde ud af, hvordan du gør dem bevidste.
Hvis... vi på en mirakuløs måde klarer at gennemføre det her.
Har du tænkt på Zoe?
Alle deres minder er her.
Jeg må slette hende.
Jeg må slette mindet om hende på harddiskene.
Kan du det?
Mennesker mister hele tiden minder.
Beta-amyloid-proteiner.
Neurofibulære knuder.
Jeg manipulerer hukommelsen på harddisken.
Og så uploader jeg det nye neurologiske kort.
De vil ikke kunne huske hende.
Vi ryger direkte i helvede.
-Tak. -Held og lykke.
-Mor, se! Far! -Zoe!
Hallo! Hvad laver du?
Far har taget min mobil.
Zoe, kom herhen. Det er okay.
Tillykke med fødselsdagen!
SLET GENVEJE OG ASSOCIATIONER?
-Tillykke! -Godnat, mor og far.
SLETTET
STATUS: 14 % KOMPLET
Mr Foster? Det er politiet.
Godmorgen.
-Taler du spansk? -Nej, desværre.
Du må undskylde mit engelsk. Vi er Perez og Rodriguez fra politiet.
Vi følger op på nogle tyverier.
Nogen har stjålet batteriet fra alle biler i kvarteret.
-Det var da underligt. -Har de stjålet noget fra dig?
Nej, det har de ikke.
-Så var du heldig. -Ja.
Og du har ikke set noget underligt?
Hvis du ser noget mistænkeligt, må du kontakte os.
-Det skal jeg nok. -Ha' en god dag.
Vi må fortsætte.
Okay. Det der skete virkelig.
Edward!
Jeg føler mig nødsaget til at sige noget om Bills fravær her.
Det skulle du vel ikke vide noget om?
Han har bare sagt, at han har mykoplasma.
-Mykoplasma? -Ja.
Vil du videregive en besked? Jeg har talt med bestyrelsen i dag.
Hvis ikke 345 fungerer, stopper vi arbejdet ved kvartalets udgang.
-Stopper? -Vil du have gode referencer?
Han kommer sikkert snart. William har et stærkt immunsystem.
STATUS: 40 % KOMPLET
Forsøgsobjekt 221: Opdateret.
Overførsel af bevidsthed fra objekt til klon er lykkedes.
Bevidstheden kan overføres.
Hvorfor ikke mellen mennesker? Hvad er det, jeg overser?
-William? -Ja?
Jeg har lige talt med Jones. De stopper, hvis ikke 345 fungerer.
-Fandens! -Du har udstyr for millioner derhjemme.
Så vil de lede efter tingene. Kender du den videnskabelige term for det?
Vi er ude at skide. Hvad stiller vi op?
-Du må komme herover. -Hvad? Hjem til dig?
-Ja. -Hvorfor?
-Jeg skal arbejde. Hold øje med dem. -Råb ikke.
Jeg råber... Undskyld, at jeg råbte.
-Skynd dig. Og du har lungebetændelse. -Hvad?
Doktor William Foster. Adgang godkendt.
Der er han. Hej, Bill.
Du ser forfærdelig ud. Vil du have noget? Urtete?
-Hvad fejler du egentlig? -Lungebetændelse.
Du er en sand kæmpe.
Du er her... Du skal se på datalinksene, før jeg kan arbejde med neuropunkterne.
-Ikke lige nu. -Jones er på nakken af os.
Vi skal bruge din godkendelse til MF-grænsesnittene.
-Stil dig i kø. -Okay.
Har du det godt?
-Ja, fint. Hvorfor? -Ikke for noget.
FRA ZOE TIL FAR
-Hej? -Jeg er ked af det med Matt.
Kan du ikke huske mig? Matts lærer, mrs Barnes.
-Jeg kan forklare det. -Din fætter fortalte mig det.
Undskyld, at jeg kommer uanmeldt. Men Matt har ikke været i skole.
Og jeg kunne ikke få fat i din kone på mobilen.
Jeg ved godt, at man ikke må have favoritter...
Jeg håber, at alt er på plads nu.
-God jul. -I lige måde.
-Er hun gået? -Hvad er der sket?
Hun ville låne toilettet. Hun bankede på døren som en gal.
-Hvad skulle jeg gøre? -Hvad sagde du?
Jeg sagde, at Matt har skoldkopper og er hos sin mors forældre.
De er døde. Hvordan skal jeg forklare det?
Aner det ikke. Træk mig ikke med ned i din afgrund af løgne.
-Har du ikke sagt noget til skolen? -Nej.
Og klinikken hvor Mona arbejder?
Der er gået fem dage. Tror du, ingen bemærker, at hele familien er væk?
-Jeg har haft meget at tænke på. -Ja, undskyld.
-Du må løse det der. -Hvordan har de det?
De er vokset 30 cm.
123 MISTEDE OPKALD 113 NYE BESKEDER
Wow.
427 NYE SMS
Virkelig?
FRA : MONA FOSTER TIL: REKTOR LUNA
EMNE: ANGÅENDE SOPHIE OG MATT
Efter nøje overvejelse vil vi undervise børnene hjemme.
Med venlig hilsen, Mona Foster.
Har du det godt? Stadig venner?
Jeg kan ikke komme på nettet. Far har taget min laptop.
Alle er syge. Nu må jeg løbe.
Vær ikke ven med Julie. Hun er skør.
Hvad har hun gjort?
Hun har flirtet med din fyr!
Min fyr?
Juan!
Hej smukke!
Hej med dig, Juan.
Mine forældre er bortrejst. Kommer du herover?
Det tror jeg ikke.
Jeg har fået udgangsforbud.
Hvor længe?
Til jeg er 18 år.
-Tror du, at de lukker det hele? -Robotten skal blive færdig.
-Inden den nye donor kommer. -Hvor er William?
NEUROLOGISK PRÆGNING TEST: SIMULERING
UDFØR
PRÆGNING MISLYKKET
STATUS: 90 % KOMPLET
Hvad er det, jeg overser?
-Hej. -Du ser bedrøvelig ud.
Og det er ikke et godt image for en, der laver bedrøvelige ting.
-Jeg er ikke parat. -Jeg sagde 17 dage.
Der er gået 17 dage. Ikke at være parat findes ikke.
Ed? Ed?
Ed?
-For dælen da. -Ed.
Ed? Kan du se det der? Jeg forstår ikke, hvorfor det sker.
Og så kan jeg ikke være sikker på, at det ikke sker med dem.
Ja, det burde du have tænkt på for 17 dage siden.
Acceleratorerne følger dna-profilen præcist. Okay?
I tanken fortsætter de med at aldres.
Om to uger fra og med nu kan din kone have fået cancer.
Din datter kan komme i overgangsalderen. Og din søn...
Han kan være skaldet og have en indskrumpet pung.
Min pointe er, at selv om du løser gåden om et par dage
vil de være meget ældre, end da de døde.
Hvordan vil du forklare det?
Hvordan kan det være, at du ikke bryder sammen nu, William?
-Jeg forsøger at tænke. -Fint. Det er godt, at du spekulerer.
Jeg vil også spekulere. Over, hvordan det er at sidde i fængsel.
Eller når Bionyne stævner os for 30 milliarder. Hvad laver du?
Jeg sætter dem i koma.
Så holder de sig i ro, til jeg er kommet på en løsning.
Og hvis du ikke kommer på noget? Du kan holde dem bedøvet i max 72 timer.
Derefter må du tage en meget svær beslutning.
Tøm tanken.
TANKENS LUGE ER ÅBEN
Har du hende?
Jeg taber hende!
Kors i hytten!
Jeg gjorde det! Vi gjorde det!
Hun er perfekt.
Det her er bedre end succes. Det er perfekt. For dælen da.
Okay. Det her burde holde dem mætte en tid.
Så må vi fylde mere på i morgen.
-Tak. -Det var så lidt.
Du har tre dage.
Ja. Vi ses i morgen.
Ja. Og du, vi har klonet et menneske i dag.
Det kan du føje til dit CV.
Margaret, stimuler kroppen.
Sergent Kelly, kan du høre mig?
Hvem er jeg?
Hvem er jeg?!
Jeg savner dig, Soph. Hvornår kommer du tilbage?
Sergent?
Sluk. Det er mislykkedes.
Sluk for den.
Jeg troede, jeg ville klare det.
Undskyld.
-Hvad vil du? -Har du undgået mine opkald?
-Bill? Bill? -Hvad er der?
Ved du, hvor mange penge der er investeret i projektet?
Folk regner med dig. Jeg gør også.
-For fanden... -Og tiden er næsten gået.
-For fanden da! -Hvad sagde du?
Kan du høre mig?
Er du der?
-Vi har ledt på et helt forkert sted. -Du står meget tæt på mig nu.
Nej, det er ikke sindet, hjernen. Det er kroppen.
Det er så indlysende, så elegant og så enkelt.
Nu tager vi det stille og roligt, ikke?
-Kom med mig, Edward. -Hvad...?
Her er der dødt. Se her.
Hendes sind er tomt. Hun er i koma.
Hun har ikke været ved bevidsthed. Endnu. Hun trækker vejret.
-Hjertet slår. -Det er ikke et tegn på bevidsthed.
-De er ufrivillige kropsfunktioner. -Som styres af hjernen.
Hjernen ved, at den tilhører en krop. Denne krop.
Det er det, jeg har overset. Det er derfor, 345 ikke fungerer.
Den har elektroder, som er forbundet til stål og titanium.
Vi præger en biologisk hjerne på et syntetisk sind.
Men det ved den ikke. Den leder efter sin krop. Hjerte og lunger.
Men den kan ikke finde kroppen.
Så reptilhjernen flipper ud, tror, at den skal dø, og handler derefter.
Derfor har den aldrig mulighed for at nå fuld bevidsthed. For pokker!
Det er som en afvisning ved transplantationer.
Vi må bilde det syntetiske sind ind, at det har sin biologiske krop.
-Det er løsningen. -For 345, måske.
Hvad har det med din familie at gøre? De er ikke robotter.
Det har alt med min familie at gøre.
Jeg vil præge hendes sind på hendes egen krop.
-Jeg ved, at det vil fungere. -Er du sikker?
Vi får kun én chance.
Vær parat til at indlede den neurologiske prægning, Ed.
-Er du parat? -Har det nogensinde betydet noget?
Indled nerveprægningen.
Begynd ifølge protokol.
INDLÆSER PRÆGNINGSSEKVENS AF HJERNEN
Hold øje med Monas sensoriske hjernebark. Godt.
Jeg går til temporallappen. Parietallappen.
Den limbiske lap. Hvordan ser værdierne ud?
-De ser fint ud. -Okay.
Status er god. Funktionen er god.
Indled nerveprægning.
Helt utroligt.
Prægningen er komplet.
Hvad er der? Der sker jo ikke noget.
Kan du høre mig, Mona?
Fandens! Hun afviser den! Hvad skal vi gøre?
Vent.
William?
Skat.
Vent nu lidt. Hvad laver du?
Jeg bedøver hende. Hun og børnene må ikke vågne og se huset sådan her.
Ja, godt tænkt. Ved du, hvad vi lige har gjort?
Det her er det bedste, jeg har udrettet i hele mit liv.
Det bedste, nogen har udrettet. Synd, vi ikke kan sige det til nogen.
Du godeste. Jeg mener...
Vi snakker Nobelpris. Foster-Whittle, tag den.
Whittle-Foster. Det skal være i alfabetisk rækkefølge.
Jeg håber, det vil gå godt med dem.
Vi klarede det.
Godt så... Vi ses på arbejdet.
Mona?
Børn?
-Godmorgen, William. -Godmorgen.
-Hvordan har I det? -Jeg er sulten.
-Jeg er hundesulten. -Jeg har det fint. Jeg løber en tur.
-Udendørs? -Du ser træt ud. Har du sovet godt?
Ja.
-God tur. -Far? Far!
-Ja? -Må jeg få pandekager?
Ja.
Ja, du får pandekager, Matthew.
-Sophie, vil du også have pandekager? -Ja.
Vidunderligt. Helt vidunderligt.
Pandekage serveret.
-Må jeg få toast? -Oui. Toast til damen.
Den er på vej!
Adr. Mælken er sur. Vil du købe en ny?
-Jeg lugtede til den forleden. -Den er harsk.
-De har solgt for gammel mælk. -Ja.
Nogen skal høre, hvad jeg mener om det. Jeg tager mig af det.
Det er arbejdet. Jeg skal...
Okay.
-Ja? -Hej, det er mig.
Vi har en donor på vej ind. Mød mig på labbet straks.
-Min familie er lige vågnet. -Tillykke.
Men det bliver en kort genforening, hvis ikke 345'eren virker.
Hvis de lukker stedet, er vi afsløret.
-Matt, vær forsigtig. -Hører du mig?
William, hører du mig?
-Hallo? -Ja. Okay, jeg kommer.
Fandens også!
-Er alt i orden? -Ja, det går fint.
Har du det godt? Du er ikke dig selv i dag.
-Jeg skal ind på laboratoriet. -Kør bare. Vi klarer os.
Det er trist at skulle forlade jer på en lørdag.
-Vi er her, når du kommer hjem. -Okay.
Nervevævet er intakt. Den protoplasmiske integritet er 60 %.
-Jeg får den til 55 %. -Hjernebarken er stadig frisk.
Er vi enige?
-William? -Nej.
Den er for nedbrudt.
Hvad sker der? Donoren ser jo fin ud.
Jeg klarer det ikke. Jeg klarer ikke at udsætte endnu en person for det.
Det her er ikke det rette tidspunkt at få dårlig samvittighed.
Jeg håber, du er parat til at komme i fængsel. Og miste din familie.
Det er præcis, hvad der vil ske, hvis ikke 345 fungerer.
Det må hellere komme frem til noget. Snart.
Er du herinde, Bill?
-Ja, det er jeg. -Er alt i orden derinde?
-Ja, fint. -Synd med donoren i dag.
-Vi tager den næste. -Jeg håber, der bliver en næste.
Du godeste.
-Mor, har du set min mobil? -Nej, min er også væk.
Dit sociale liv afhænger ikke af mobilen. Det gør mit.
-Hvor havde du den sidst? -Aner det ikke.
-Trold, har du taget min mobil? -Nej.
Du godeste.
Ed!
Du!
Kors... Græder du blod?
-William, du har vel ikke... -Jo, det har jeg.
På dig selv? Er du tosset? Du er måske rablende sindssyg!
-Du kunne være død nu. -Jeg var nødt til det. Hør her.
Jeg vil uploade mit neurologiske kort til 345. Det bliver mig derinde.
-Ja, det lyder jo... -Edward, William.
Hej, Phil.
Vi begynder med at scanne min krop. Så tager vi den information.
Og skaber en algoritme, som bliver en bro for den neurologiske prægning.
Okay, du skaber en algoritme for at narre den syntetiske hjerne?
Nemlig.
Med mit sind indeni kan den syntetiske hjernes bevidsthed verificeres.
Jeg kan jo spørge mig selv. Jeg er basgangen, Ed.
Jeg vil have kontrollen. Den er mig.
-Jeg begynder med algoritmen i aften. -Okay.
Skal vi så købe juletræ i morgen?
-Der er noget galt. -Hvad er det?
Det ved jeg ikke, William. Men der er noget, der ikke stemmer.
Jeg kan ikke huske, hvad vi spiste i går, eller at jeg er gået på ferie.
Skulle vi ikke ud at sejle? Jeg husker intet om at sejle.
Skat.
-Hvor er børnene? -De sover.
Sophie har feber, men det er ikke så slemt.
-Du har måske fået det, Sophies har. -Ja, måske.
Gå i seng og se, hvordan du har det i morgen.
Ja... Jeg er helt udmattet.
BIOLOGISK TIL SYNTETISK PRÆGNING I GANG
Støtteinstruks 2,5.
Cytoxisk-T: 45. NX: 1,7.
Dæmp instruks. Nu begynder det at ligne noget.
SAMMENSTILLER ALGORITMEN GEMMER ALGORITMEN
Mor! Mor!
Mor! Far!
-Sophie! -Er mor død?
-Hvad? -Jeg så hende dø.
Det var kun et mareridt. Mor har det fint.
-Jeg så hende dø. -Nej da.
-Der sker ikke noget. Sov du bare. -Det føltes meget virkeligt.
-Hun har det godt. -Er du sikker?
Der sker ikke noget. Det var et mareridt.
-Okay. -Der sker ikke noget.
Er vi der snart?
OVERSKRIVER GENVEJE OG ASSOCIATIONER
Far!
Sådan.
Nu vil det føles bedre. Som om det aldrig var sket.
William, hvad foregår der?
-Mona, skal vi gå ovenpå? -Hvad har du gjort ved Sophie?
-Jeg gav hende noget beroligende. -Hvad?
-Hun har det fint. -Hvad?
-Lad os tale om det ovenpå. -Nej, William. Sig sandheden.
Det var et færdselsuheld.
Du og børnene døde.
Jeg genoplivede jer.
I er kopier.
Fjern den tingest fra hendes hoved.
Jeg er død.
Du lever. Du er dig selv.
Matt er ovenpå. Han lever. Og Sophie og...
Og ingen behøver at få noget at vide.
-Hvodan kunne du gøre det? -Jeg så vores børn dø.
Jeg holdt din livløse krop i mine arme og troede...
...at jeg kunne genoplive dig.
Hvad ville du have gjort?
-Ed! -Hej!
-Hvordan går det, stump? -Fint.
-Hejsa. -Hej.
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Hej, Ed. Hvordan går det? -Fint. Og du?
Alle tiders.
-Matt, kom herhen. -Men jeg synes om det her.
Nej, de er stygge. Og af plast.
Jeg synes, de er fine.
Kom, så kigger vi herovre.
-Kom, vi ser på det her. -Er det her stort nok?
-Du fik dem tilbage. -Hvad synes I om det her?
-Ja. -Kom, nu køber vi et juletræ.
-Vi burde måske flytte hjem igen. -Hvad?
-Vi er jo lige kommet hertil. -Mener du det, far?
-Du missede din tallerken. -Fjols.
Hvad?
Far, hvem er Zoe?
-Hvem? -Der står "Zoe" i mit skab.
-Der stod en køjeseng derinde. -En køjeseng?
-Er du sikker? -Jeg er ikke skør. Jeg husker billederne.
Det der, der skete... Det kan være sådan, at...
Og jeg kan huske, hvordan du ser ud, når du lyver.
God jul, Bill.
Dufter her af lam? Jeg forstyrrer vist.
-Mona... Du ser fantastisk ud. -Mr Jones.
-Du er en heldig mand. -En dejlig overraskelse.
-Vil du spise med? -Du er både smuk og storsindet.
Jeg har hørt om kvinder som dig. Men jeg vil ikke trænge mig på.
William, har du tid et øjeblik?
Jeg lover, at du får ham tilbage om fem minutter.
Vi er ikke færdige...
-Hvad fører dig hertil? -Jeg må spørge dig om noget.
Har det aldrig strejfet dig, at det har var lidt for let?
-Jeg ved ikke, hvad du taler om. -Lad mig hjælpe dig.
Objekterne 346, 347 og 348.
De tilhører Bionyne, Bill.
Desperation har drevet mange til at udrette det umulige.
Bilulykken var skæbnen. Jeg lod bare det andet ske.
Jeg blev imponeret. Men nu har jeg et problem.
Tre, for at være præcis.
Ved du, hvad der ville ske, hvis det her kom ud?
Ingen behøver vide noget. Nogensinde.
Mona ved det. Og snart begynder Sophie og Matt at stille spørgsmål.
Løgne er noget rod. Og rod er risikabelt.
Hvad der er enkelt, er sikkert.
De tre objekter ude i det fri kan jeg ikke tolerere.
Jeg kan få 345 til at fungere. Det må være noget værd.
Bionyne bliver det mest succesrige biomedicinske selskab i hele verden.
William, stil dig selv dette spørgsmål:
Hvem bruger millioner på at redde sårede soldater? Herregud.
Kom nu. Det er ikke sådan, man vinder krige.
-Vi er ikke et biomedicinsk selskab. -Jeg hedder ikke engang Jones.
Du fandt ud af, hvordan man overfører menneskelig bevidsthed til en maskine.
Forestil dig den bedste pilot inde i tusind droner.
En hackers bevidsthed, som er inde i virussen.
Har du nogen idé om, hvor meget det er værd?
-Er det ikke spændende? -Hvad med min familie?
Din familie døde i et færdselsuheld.
Algoritmen. Giv mig den.
Afslut middagen. Kys børnene godnat.
Og for søren da... Elsk med din kone.
Gør det, som du fik gjort den første gang.
En chance for... at tage afsked.
Det er min gave til dig.
Jeg henter algoritmen.
På mit signal. Vær parate udenfor.
Der ser du. Jeg vidste, at du var klog nok til at gøre det rette.
Nu bliver jeg altså vred.
William, du skræmmer børnene. Og hvor er mr Jones?
Mor, far. Skal I skilles?
-Måske. -Nej!
-Gå ind på jeres værelser. -Hvor er alufolien?
I skuffen ved opvaskemaskinen.
William, jeg vil vide, hvad der foregår.
Og hvem er Zoe?
Zoe er vores datter.
Jeg kunne ikke genoplive jer alle. Jeg kunne ikke redde jer alle.
Der var ikke tanke nok.
Jeg slettede hende fra jeres hukommelser.
Har du taget mindet om mit barn fra mig?
Undskyld. Jeg forstår godt, hvis du hader mig resten af livet.
Men lige nu skal vi væk herfra.
Bionyne er ikke et lægemiddelselskab. Jeg ved ikke, hvad de er.
Men de dræber dig og børnene, hvis vi ikke kommer væk nu.
Jeg har ikke trodset alle naturlove for at miste jer en gang til.
-Vi skal af sted. -Børn, vi skal ud herfra nu!
-Hvad sker der? -Matt, Sophie...
Der er nogle onde mennesker, der vil gøre os fortræd. Bare hold ud.
Vi kører ud til Eds båd og sejler væk.
Jeg er skuffet, Bill. Meget skuffet.
Sir, de er på flugt.
Skyd ham ikke i hovedet.
-Det hele er din skyld. -Jeg har ikke gjort noget.
-Hvordan fandt de os? -Ser I ikke tv?
-De har sporet Sophies mobil. -Nej, det har ikke!
-Det er måske bilen, gps'en. -Det er ikke bilen eller mobilerne.
Bionyne sætter sendere på alle forsøgsdyr.
Senderne sidder inde i jer.
-William! -Far!
Pas på!
-Der skete ikke noget. -Er du okay?
Der er ikke sket noget.
Hvordan får vi senderne ud?
De sidder i rygsøjlen.
De er koblet til det centrale nervesystem. De kan ikke fjernes.
-Hvad taler I om? -Kør till klinikken.
-Det er den anden vej. -Kør til klinikken.
Godt...
-Sophie, læg dig ned. -Hvad mener du?
-Far? -Det er okay. Læg dig ned.
Senderne styres via nervesystemet. Det her gør det af med dem.
-Rød, hvid, sort. -Sendere? Hvad taler I om?
-Der er okay. -Hvad sker der? Helt ærligt.
Vi har fået noget dårligt implanteret, og jeg fjerner det. Jeg ved, at du er bange.
Stol på mig og forsøg at slappe af. Det hele ordner sig.
-Mona? -Begår jeg fejl, standser hjertet.
Hvad? Mor?
De burde være inde i huset.
Til side!
Fandens! Kom!
De er ovenpå.
Slap af. Det er ikke så slemt, som det ser ud.
Til side!
-Der forsvandt en til. -De må være ovenpå.
Hallo! Hvad skal I her?
Far, skynd dig.
Skat, forsøg at slappe af.
Her. Til venstre.
Far, der kommer nogen.
Fandens.
Nu!
De har været her.
Målene er ude af syne. De har ødelagt senderne. De er væk.
Jones her. Jeg har et spørgsmål.
Du og børnene bliver i bilen. Jeg sikrer mig, at det er sikkert.
Jeg ser, om jeg kan finde båden.
Agnkassen.
-Hvornår kommer far tilbage? -Vær nu stille.
Nøglerne er i kassen med agn.
Du sagde, at nøglerne var her.
-Mor! -Mor! Giv slip!
-Mor! -Slip min bror!
-Slip mine børn! -Far!
-Skynd dig!
Far!
-Vi har konen og børnene. Og Foster? -Han kommer til os.
Godt klaret, Eddie. Her er dine bådnøgler.
-Dumme svin. -Mona...
Alt løser sig, hvis William samarbejder.
-Løser sig? De vil dræbe os. -Mor? Hvad mener du?
Ved I hvad? Jeg har snacks på kontoret. Tag børnene med.
Mor? Kom med os.
Foster er her. Ja, sir.
Vi stjal udstyr for millioner af dollar for at skabe dig.
-Skabe mig? -Ja. Du døde jo. Kan du huske det?
Jeg skulle skille mig af med kroppene. Jeres kroppe.
Men det kunne jeg ikke. Så opdagede Jones os.
Hvis vi gør, som vi får besked på, vil alt ordne sig.
Slip min kone!
-Hvor er børnene? -Derovre. De har det fint.
Jeg er ked af det her. Det skulle ikke blive sådan. Det kørte af sporet.
Det er i orden, Ed. Det hele skal nok gå.
-Jeg ødelagde algoritmen. -Det bemærkede jeg.
Algoritmen findes kun i mit hoved.
Hvis du vil have den, går vi. Og du ser os aldrig igen.
Forsøger du at forhandle?
-Du har brug for mig. -Det er muligt.
-Men jeg har ikke brug for hende. -Jones, vent!
Eller ham.
Vent! Jeg gør det! Du får algoritmen.
Det ved jeg.
Hvis du stoler på ham, dræber han os.
Jeg elsker dig.
PRÆGNING I GANG
STIMULER
-Her er algoritmen. -Er det hele der?
Ja, det hele er der. Lad min familie gå nu.
Hvorfor er du så knyttet til den?
Denne ting...
Det er en kopi. Forstår du ikke det?
-Eksperimentet er slut, Bill. -Nej, det er det ikke.
Jones!
Jeg er kommet for at hente min familie.
Børnene! Vi henter børnene.
Kør nu.
Mor, hvad laver han? Hvor skal han hen?
Han vil hente noget, min ven. Han vil hente noget.
William! William! Nu er det nok.
Hvordan føles det?
Det her vil lyde mærkeligt.
Men det føles som mig.
Bill!
De sender bare en anden, når jeg er væk.
-Før eller senere finder de dig. -Ikke hvis vi samarbejder.
Forsøger du at forhandle med mig?
Sæt nu jeg siger, at der er en anden løsning?
Giv os, hvad vi vil have, så kan du overleve.
Som en meget rig mand.
Hvad siger du? Har vi en aftale?
Vi ses snart, Bill.
-Jeg overtager herfra, William. -Er du sikker?
-Du er nødt til at blive her. -Der er ikke andre muligheder.
Tag dig af din familie.
Vi klarer os.
Ed...
17 DAGE SENERE
STATUS: 99 % KOMPLET
STATUS: 100 % KOMPLET
Mor!
Zoe!
DUBAI DE FORENEDE ARABISKE EMIRATER
Mr Quissam, godt, du kunme komme.
Stol på mig, du vil ikke fortryde det.
Spørgsmålet er: Hvilken pris har et nyt liv?
Værsgo.
Bill! Arbejdet kalder.
Indled kortlægningen.
Tekster: Torben Christensen